![](/media/jcgj3q52/2-2024-mf-jens-juul-holst-169.jpg?rxy=0.7543859649122807,0.5913394597605124&width=1720&format=webp&quality=75&v=1da97daa3ab53f0)
Månedens Forsker Jens Juul Holst
Jens Juul Holsts livslange granskning af tarmhormoner har forbedret millioner af menneskers liv verden over. Månedens Forsker #2 2024.
Jens Juul Holst er professor på Biomedicinsk Institut på Københavns Universitet Uddannet master i medicin fra Københavns Universitet i 1970 og dr.med. i 1978 samme sted Har modtaget en Infrastrukturbevilling til ’Hormones regulating blood glucose and food intake'
KORT OM
Jens Juul Holst er professor på Biomedicinsk Institut på Københavns Universitet Uddannet master i medicin fra Københavns Universitet i 1970 og dr.med. i 1978 samme sted Har modtaget en Infrastrukturbevilling til ’Hormones regulating blood glucose and food intake'
Lige siden Jens Juul Holst som ung, nyuddannet læge fik øje på tarmhormonernes betydning, har han været på jagt efter at forstå deres indvirkning på menneskers blodsukker og appetit. I 1980’erne opdagede og beskrev han hormonet GLP-1, som i dag er hovedingrediens i blandt andet diabetesmedicinen Ozempic og slankepræparatet Wegovy – og som har gjort ham verdensberømt. I dag er han mest optaget af at forstå de ændringer i mavetarmkanalens hormoner, som opstår efter en gastric bypass og giver de opererede et varigt vægttab.
Min forskerkarriere startede, da jeg som ung, nyuddannet læge fra Københavns Universitet kom i kirurglære på Bispebjerg Hospital. Det var i 1970, og der lå i stillingen en forventning om, at man også skulle forske, hvilket passede mig glimrende. Mens jeg var ansat her, kom overlæge Poul Martin Christiansen en dag og berettede om et foredrag om mavetarmhormoner, som han havde hørt den unge læge Jens Rehfeld fra Klinisk Kemisk Afdeling på Bispebjerg Hospital holde.
Jeg blev straks sendt over til Jens Rehfeld, hvor jeg blev introduceret til den nye radioimmunanalyse-teknik, som han havde hentet til Danmark fra Amerika. Med den kunne man måle meget små hormonkoncentrationer, og det var jo sindssygt spændende for sådan en som mig, der primært arbejdede med bugspytkirtlen.
Lille tarmhormon med stor betydning
Jens Rehfeld og jeg fik sammen med endnu en klinisk assistent snart tildelt et rum i en barak, hvor vi etablerede et laboratorium for radioimmunanalyser.
Jeg var på det tidspunkt særligt interesseret i, hvorfor nogle af de patienter, som vi opererede for mavesår, fik for lavt blodsukker efter måltider. Jeg havde allerede inden lavet en del insulinanalyser med en ny metode og ville gerne forstå mekanismen bag udskillelsen af glukagon, som er et hormon, der dannes, når blodsukkeret er for lavt.
Det var, når jeg ser tilbage, mine studier af glukagon tilbage i 1970’erne, der lagde grunden til min forskning i tarmhormonerne. Det havde dengang længe været et hovedfokus for vores laboratorium på Bispebjerg Hospital at undersøge og forstå de hormoner i tarmen, der stimulerer insulin-sekretionen. Da jeg i 1978 blev dr.med., handlede min afhandling 'Extrapancreatic glucagons' om netop det.
Siden har jeg ikke mindst beskæftiget mig med det hormon, der hedder GLP-1, som jeg sammen med kolleger opdagede og beskrev funktionen af i midten af 1980’erne. GLP-1 produceres i tarmvæggens celler i den nedre del af tyndtarmen og er i dag hovedingrediens i både diabetespræparatet Ozempic og i slankemedicinen Wegovy, fordi det kan regulere både blodsukker og appetit.
![](/media/4qplw1uz/jens-holst-baggrund-3.jpg?width=1920&format=webp&quality=75&v=1da9bb98a021be0)
Det var stort, da vi publicerede vores opdagelse af GLP-1’s kemi og virkning. Men det var endnu større, da vi senere i 1990’erne kunne vise, at man kunne normalisere blodsukkeret hos patienter med type-2 diabetes ved at indgive GLP-1 i blodårerne.
Vi havde nemlig også fundet ud af, at man ved at hæmme produktionen af et enzym ved navn DPP-4 kunne få GLP-1 til at holde sig væsentlig længere i kroppen end det halvandet minut, som det naturligt gør. Opdagelsen af DPP-4 førte til udviklingen af såkaldte DPP-4-hæmmere, som i dag anvendes som diabetes-medicin globalt i stort omfang.
I de senere år har det, man i daglig tale kalder fedmekirurgi, været et hovedfokus i min forskning. For gastric bypass, som det hedder inden for medicin, er i virkeligheden en model for, hvordan et varigt vægttab kan tilvejebringes på en fornuftig måde ved at øge niveauet af hormonet GLP-1 i kroppen.
Det vægttab, som opnås som følge af gastric bypass, skyldes nemlig ikke sammensnøringen af mavesækken i sig selv, men den ændring i mavetarmkanalens hormoner, som sker herefter. Og her er det igen GLP-1, der er på spil. Konkret kan vi se, at bypass’en øger GLP-1-sekretionen op til 20 gange, hvorved appetitten hæmmes markant.
I dag arbejder vi på at forstå de molekylære mekanismer, der ligger bag den øgede sekretion af tarmhormonerne hos fedmeopererede. Vi vil gerne forstå til bunds, hvad der driver processerne, som får hormonsammensætningen til at ændre sig.
Konkret undersøger vi eksempelvis, hvordan nyopererede patienters tarmhormonudskillelse fungerer. Samtidig undersøger vi, hvordan patienternes tarmhormoner reagerer på forskellige typer af fødevarer. Formålet er at finde ud af, om vi kan måle en sammenhæng mellem hormonsammensætningen og indtag af bestemte fødevarer.
GLP-1 produceres i tarmvæggens celler i den nedre del af tyndtarmen og er i dag hovedingrediens i både diabetespræparatet Ozempic og i slankemedicinen Wegovy, fordi det kan regulere både blodsukker og appetit.
Alle de prøver, vi indsamler, laver vi radioimmunanalyser på. Analyserne bygger på bindingen af radioaktive udgaver af hormonerne til antistoffer, og denne binding kan vi måle i en radioaktivitetsmåler – også kaldet en gammatæller, som vi har fået støtte til fra Carlsbergfondet. Herigennem kan vi følge udskillelsen af hormonerne både hos mennesker og forsøgsdyr.
En af de ting, der driver mig i øjeblikket, er, at jeg virkelig gerne vil finde en metode, som naturligt kan forøge mængden og sekretionen af vores eget GLP-1 i kroppen. Kunne man eksempelvis forestille sig, at en kostfaktor var en nøgle, man kunne tage i brug? Vi ved det ikke, men vi arbejder på at finde ud af det.
Vi har på det seneste også forfulgt en anden idé om, at man med en såkaldt ’small molecule antagonist’ – altså et lillebitte molekyle - måske kan ’løsne bremsen’ på den lokale styring af GLP-1-sekretion og dermed skrue op for produktionen af hormonet.
![](/media/ql3poqxj/foto_jens_juul_holst_broedtekst.jpg?rxy=0.32461033960721847,0.34172886726399865&width=1280&format=webp&v=1da97daa39c11b0)
I dag er det en stor tilfredsstillelse for mig at se de fantastiske resultater, der er opnået med GLP-1-præparater. For første gang i historien taler man jo om, at det kan blive muligt i fremtiden at helbrede diabetes.
I Amerika er medicinalvirksomheden Eli Lilly faktisk foran Novo Nordisk, når det gælder præparater mod diabetes. Her gør man brug af stoffet tirzepatid, som giver helt enestående behandlingsresultater. 50 procent af forsøgspersonerne i fase 3-studierne har vist sig at få et langtidsblodsukker, som er helt på linje med det normale.
Det er fuldstændig uhørt og noget, der aldrig før er set. Amerikanerne har også lanceret stoffet i et præparat, der kun retter sig mod vægttab. Dette giver helt op til 25 procents vægttab, en del mere end Novo Nordisks Wegovy.
50 procent af forsøgspersonerne i fase 3-studierne har vist sig at få et langtidsblodsukker, som er helt på linje med det normale. Det er fuldstændig uhørt og noget, der aldrig før er set.
Vi har faktisk forsøgt at finde ud af, hvorfor tirzepatid er så effektivt i forhold til semaglutid, som er det aktive stof i Novo Nordisks præparater. Vi er nået frem til, at det beror på det, vi kalder 'biased signaling'. Altså at der sker nogle bestemte molekylære interaktioner mellem stofferne og receptoren, som – tror vi – kan give en forskel i deres virkemåde. Det igen giver os en mulig opskrift på, hvordan vi kan lave lægemidler, der er endnu mere effektive, end dem vi kender i dag.
I tilbageblik er jeg meget taknemmelig over at have haft et arbejdsliv med tarmhormoner og GLP-1 som hovedoverskrift. GLP-1 er jo blevet min skæbne, som jeg med glæde har brugt størstedelen af mine seneste 40 år på. Og det har været fantastisk at have haft mulighed for at kombinere den rent grundvidenskabelige forskning i laboratoriet med direkte kontakt med patienter, for jeg har altid først og fremmest følt mig som læge.
Derfor er det selvfølgelig også en kæmpestor tilfredsstillelse at se, hvordan GLP-1 nu er en vigtig nøgle til at forbedre millioner af menneskers liv verden over – om de har diabetes eller ønsker at nedsætte deres appetit og tabe sig i vægt. Det var jo ikke til at forudse, at vores lille hormon skulle vise sig så afgørende.
Det er også virkelig positivt, at præparaterne, der baserer sig på GLP-1, har en tydelig forebyggende effekt på andre sygdomme, eksempelvis hjerte- og nyresygdomme. Samtidig er det fantastisk, at mennesker med diabetes, der får en gastric bypass, i gennemsnit lever 9 år længere, end de ville have gjort uden operationen, medens opererede uden diabetes lever cirka 5 år længere. ’Det er da noget’, som H.C. Andersen ville have sagt!
PODCAST: Tarmhormonet der kickstartede en revolution
Tilbage i 1980'erne opdagede Jens Juul Holst tarmhormonet GLP-1, der i dag er hovedingrediens i blandt andet slankemidlet Wegovy og diabetespræparatet Ozempic. Fra begyndelsen stod det imidlertid ikke klart, at det lillebitte hormon skulle danne udgangspunkt for en verdensomspændende revolution i diabetesbehandling og bekæmpelse af overvægt. Der var nemlig mange andre tarmhormoner, som havde samme funktion, fortæller han. Siden dengang har Jens Juul Holst bevaret sin store interesse i tarmhormonernes funktion, og i dag arbejder han blandt andet med at forstå, hvordan gastric bypass – der i folkemunde kaldes fedmeoperationer – ændrer på tarmhormonernes balance på en måde, der så at sige mimer den medicinsk inducerede effekt ved indtagelse af Wegovy. Vært er Nynne Bjerre Christensen.
Abonnér på nyt fra Carlsbergfondet
Ønsker du at følge med i vores videnformidling og aktiviteter generelt? Eller er du forsker og interesseret i nyheder, der vedrører vores opslag og uddelinger? Så tilmeld dig et af vores nyhedsbreve.